Egy dél-olaszországi tanyán élő házaspár a saját kamasz fia mellett intézeti gyerekeket is nevel. A fiúk művelik a földet, dolgoznak, tanulnak, imádkoznak és ismerkednek a testükkel. Egyikük, Bern első látásra megtetszik a szomszéd villában nyaraló torinói lánynak, Teresának.
Elég komor olvasmány, tele fájdalommal, rossz dolgokkal, hibákkal, csalódással.
Vajon miért reménytelenek a legnagyobb szerelmek?
"Összetartoznak, de fizikailag mégis távol vannak egymástól."
"Micsoda butaság volt ez a versengés köztünk. Mintha kinek-kinek a szívében csak egy hely volna szabad. Mintha Bern szíve nem tekervényes kaptár lett volna, tele rekeszekkel, eggyel-eggyel mindegyikünknek."
"Mert valójában minden a miénk volt. Nem így van, Teresa?
-Így van, Bern.
-Minden a miénk volt. A fák és a kőfalak. Az ég. Miénk voltak a csillagok is, Teresa.
-Így van, Bern."